Ville man på 1900-talet känna sina grannar flyttade man till förorten.
Ville man bli missbrukare så flyttade man till New York.
Nu är allt upp och ner. Pundarna bor i förorten -
- och grannhuset är en jävla kickballplan.
Det var konsten mot kommersen och kommersen vann.
De unga tror att konst bara hittas på gallerier -
- och att romantiken bara hittas om man bedyrar sin kärlek i regn -
- som i filmerna. Men det är trassligare än så.
Det är alltid trassligt.
Här är ofarligt nu, men tätortsförfallet lever.
Det har bara flyttat till middags- bjudningarna på Upper West Side.
De bästa saknar all övertygelse och de sämsta är fulla av passion.
Yeats sa det, men Lou Reed citerade honom live på The Bottom Line.
Lou Reed är borta, det är The Bottom Line också.
Det är nog ett SoulCycle nu, den enda själ som stan har kvar.
Alla låtsas att allt är bra, men det är en lögn.
Nåt saknas och vi känner det alla.
Inklusive Thomas Webb.
Han trodde att han hade svaret och hennes namn var Mimi.
1976. Stan var skitig, plågad av kriminalitet och pank.
- Det kreativa universumets nav. - New York har förlorat sin själ.
Det mest pulserande området i stan just nu är Philadelphia.
Jag gillar det. Var har du snott det?
- Det har jag inte, det är mitt. - Det är bra.
Följer du med mig i kväll?
Nej. Din mammas förra middag fick mig att känna mig osynlig.
- Vi var osynliga tillsammans. - Om du inte gillar det, gå inte dit.
Jag måste gå. Mamma är labil. Middagarna är hennes medicin.
Litium och Xanax då? För att inte tala om hennes nikotin och rödvin.
Ordklyverier.
Jag måste berätta en sak.
Jag...
...kanske åker till Zagreb.
- Vart? - Zagreb. Det är i Kroatien.
Helmut Graph ger en kurs där och jag kan tillgodoräkna mig poängen på NYU.
Det är...
Det är... fruktansvärt.
- Varför? Varför är det fruktansvärt? - Du är det enda som jag är säker på.
Thomas, vad tror du händer? Vad tror du händer mellan oss?
Jag tror att 8 augusti var äkta.
Det var fantastiskt. Men det var bara en natt.
Nick spelade i LA och jag var sårbar.
Vi hade båda tagit ecstasy. Jag trodde att jag var pirat.
Och det var bara en natt.
- Jag är galen i dig. - Och jag är galen i dig, men...
- Säg inte "som vänner". - Varför är det så dåligt?
Snygga tjejer värvar sina kasserade killar och kallar dem för vänner.
Wow...
För Mimi var Thomas som det nya New York.
Ingen risk, ingen befrielse.
Det gjorde honom beskyddande och för tråkig att bli kär i.
Mimi tyckte Thomas var en pojke utan mystik. Thomas höll med.
Men allt det skulle förändras.
- Nånting som är värt att öppna? - Bara räkningar och reklam.
W.F.
W.F. Gerald. Jag har precis flyttat in i 2B.
- Thomas Webb. - Varför så bekymrad, Thomas?
- Ursäkta? - Jag känner igen den stressfärgen.
Den är mycket klarare än jobbstrul, mer dämpad än möjlig sjukdom.
- Förlåt, jag är oförskämd. - Nej, jag menar...
Jag har en dålig dag.
Vad heter hon?
Hon heter Mimi.
Mimi. Det kommer av Wilhelmina, som betyder "resolut beskyddare".
Där ser man.
Vad... vad är det du gillar med den här Mimi?
Är du psykiater? Du ställer psykiaterfrågor.
Jag kanske kan hjälpa dig med att få Mimi att ligga med dig.
Hur vet du att hon inte redan har gjort det?
Det var trevligt att träffa dig.
Varför kan du inte låta en ny granne få hjälpa dig?
Vad gillar du med Mimi?
Jag bor i 2B!
- Var träffade du henne? - På bokhandeln The Pale Fire.
- Den är uppkallad efter John... - John Shades 999-radersdikt.
- Nabokov. - Just det.
De säljer sällsynta gamla böcker som jag läser. Och Mimi jobbar där.
Hon gav mig de bästa rekommendationerna.
Hon går författarlinjen på NYU. Hon läser en bok i veckan...
Hon polerar sin hjärna.
- Vacker? - Otroligt vacker.
Som om hon kom direkt från Gud. Inte andra generationen. Du fattar?
- Jag fattar precis. - Vi förstår varandra.
Problemet var...
...är att hon har en pojkvän.
Nick. Och han spelar i bandet Fahrenheit 185.
Exakta temperaturen som krävs för att koka heroin.
Ordentligt.
Få se vad vi har...
Ja.
Nick åkte på turné, Mimi var ledig och vi umgicks mer och...
Vi slutade med att tillbringa en magisk natt tillsammans.
Den 8 augusti.
Och sen... ingenting.
Allt blev platoniskt.
- Hur gammal är Mimi? - Hon är 22. Hon har precis fyllt 22.
Hon är ung.
Hon är i en ålder när försvars- mekanismerna är väldigt starka.
Trots sin fasad så styrs hon av rädsla.
Som så många av oss i den åldern.
Du måste göra henne mer rädd för nåt annat -
- än att vara med dig på det viset.
Och det är?
Att inte vara med dig.
Men hur? Hur ska jag göra det?
Låt livet ta över.
Hitta en öppning, kasta dig in.
Är det allt? Är det ditt visa råd som god granne?
Kan jag få tillbaka mina pengar?
- Är det Thomas eller Tom? - Thomas.
- Inte Tommy? - Nej, aldrig, aldrig.
Du ger livet för lite tilltro. Människans oförutsägbara krafter.
Mitt liv är inte oförutsägbart. Mitt liv är konventionellt, tråkigt.
Nej, det är lika slumpartat som det är överlagt.
Det är lika roligt som det är tragiskt.
Ditt liv är inget undantag. Jag måste pissa.
Middagarna var Judiths snuttefilt. De fick henne att glömma sig själv.
Förströelsevirveln, bords- placeringen, skvallret, maten...
Allt för att hålla skräcken borta.
Motgiftet mot barndomens middagar med tystnad och utbrott på fyllan.
Konstnärer kom till New York och hon tog emot dem -
- klamrande sig fast vid illusionen om en öppen, lycklig familj.
Saknar du att bli rånad när du är ute med hunden?
Nej, men jag saknar 2nd Avenue Deli. Jag saknar Lennox Lounge.
Vet ni vad de ikoniska ställena är? Urban Outfitters och Starbucks.
Det ligger en John Varvatos där CBGB låg förut.
- New York har förlorat sin själ. - Vad sa du, Thomas?
Jag höll bara med David om att New York har förlorat sin själ.
Sen han kom hem efter tre månader i Peru så hatar han sin hemstad.
New Yorks mest pulserande område just nu är Philadelphia.
Det är jätteroligt, Thomas.
Ethan, jag hörde att Nick Bilton ska skriva biografin om Evan Douriff.
På Kenta ger vi ut biografier om folk under 40 som fortfarande är kända.
Självhjälp, politiskt svammel. Ingen läser skönlitteratur mer.
Och du var en gång författare. Du är så cynisk, Ethan Webb.
Om jag var författare hade vi haft detta samtal i en trea i Bushwick.
- Bushwick är dyrt nu. - Jag menar allvar.
De flesta författare nuförtiden tjänar för lite för att försörja sig.
Om Thomas skulle vilja bli författare hade jag fått honom att ge upp det.
- Du undervisar fortfarande, va? - Ja. För att tjäna lite extra.
- Han kan bli spanskklärare. - Det vet jag inte.
Om han läser ett år till på college. Men han vägrar.
Han bor på Lower East Side utan mål. Allt som saknas är opiumberoendet.
Kan du inte göra en app?
En man har flyttat in mittemot mig. Jag vet inte vem han är -
- men han verkar bekant. Han är min nye vän.
- Han frågade om dig. - Mig? Känner han mig?
Vad gör min far här?
- Vem är det han har med sig? - Jag vet inte.
Hon är vacker.
Har du nån aning om hur det här påverkar min mor?
Det betyder inte att din far älskar dig mindre.
Förlåt. Det var dåligt. Som terapi från eftermiddags-tv.
Han håller inte av mig. Jag vet det.
- Det handlar om min mamma. - Jo, men det är deras problem.
- Du har egna problem. - Som vad?
Faktiskt, nej... Svara inte på det, inte nu.
Thomas. Titta på mig.
Dina föräldrar... Deras värld är inte alls som vår.
Det är kanske deras generation eller...
...jag vet inte, den här ön.
Men du är snäll.
Och du är äkta.
Gör inte det.
Du är ung och dina försvarsmekanismer är starka -
- men jag tror att du vill det här.
- Jag tror att du är förvirrad nu. - Nej, Mimi, jag är arg nu.
Jag är arg.
Såg du kvinnan, hur vacker hon var? Jag kan aldrig få en sån kvinna.
Men min far med sitt förlag och sitt utseende och hans jävla fuskhår...
Ska du använda din fars otrohet för att bekräfta dina brister?
Nej, Mimi.
Jag har dig till det.
Du ringde och ville äta lunch. Du vill aldrig äta lunch.
Jag tänkte att du kanske hade klurat ut ditt liv.
Jag har inte klurat ut mitt liv. Jag ville prata med dig om...
Tack för biljetterna. Judith tyckte om pjäsen.
- Det var jättebra. - Hälsa Judith.
Jag vill att du flyttar från Lower East Side.
Varför bor du så långt du kan komma från oss på Manhattan?
Jag tror att det är avsiktligt.
Det är nästan... sårande.
Jag ber dig inte för min skull. Jag ber dig för din mors skull.
Hon vill ha dig närmare hem.
- Hur är det med mamma? - Bättre.
Tror jag. Jag kan inte få henne att sluta röka.
Hon är skröplig. Även minsta grej kan orsaka en ny... incident.
Jag betalar hyresskillnaden.
Kan du fundera på det? Jag har bokat tid hos en karriärcoach åt dig.
- Mitt kontor mejlar detaljerna. - Pappa, jag vet att du...
Du vet att jag vad, Thomas?
- Att du bara försöker hjälpa mig. - Strunta inte i det, okej?
Jag fick inkassera en tjänst för att få in dig. Hon har en väntelista.
- Ska du konfrontera din far? - Nej. Jag kan inte prata med honom.
- Varför? - Jag tror inte han gillar mig så bra.
Vad...
Vad exakt är det för fel på din mor?
Vet inte. Hon är deprimerad, bipolär. Hon är depressivt bipolär.
Hon kom från ett splittrat hem -
- så när nåt hotar vår perfekta familj så rasar hon fullständigt.
Jag kan inte berätta det för henne. Hon hade blivit helt förstörd.
- Varför möblerar du inte lägenheten? - Jag bor i Brooklyn.
- Har du två lägenheter? - Jag är rik. Jag är en jävla hertig.
Eller kanske så har han varit trogen i alla år.
Hon kanske stötte på honom. Hon såg oemotståndlig ut.
- Okej, sluta. Vad vill du? - Att min far slutar träffa henne.
Nej, nej. I livet.
I ditt liv.
Vill du ha mer pengar? Vill du ha mer respekt?
Vad är det du vill ha?
Fundera på det. Fundera verkligen på det.
- Jag vill bli bättre. - Bättre?
Än vad?
Än dem.
På 80-talet var Ethan berusad av det litterära New York.
Men när han hade smält att han inte kunde skapa en fiktiv familj -
- skulle han åtminstone skapa en riktig.
Unge Thomas älskade att skriva. Ethan ignorerade detta -
- för att skydda honom från ett liv med avslag och bortjaganden.
Och Thomas lärde sig hålla sina historier för sig själv.
Av Judiths starka band till sonen blev Ethan en främling hemma.
Han flydde in i jobbet ända tills förlagsbranschen började krisa.
Sen... kom Johanna.
Privatdetektiver tar betalt per timme. Bara för att vänta.
För att göra exakt det vi gör nu. Vad är så svårt med att spana?
- Jag måste gå till min föreläsning. - Nej, vänta. Han kommer ut strax.
Jag måste se om han ska träffa henne igen.
Snälla du. Bara vänta.
Okej.
Herregud, det är hon. Den andra kvinnan.
- Jag ringer dig sen. - Väntar vi på din pappa?
Jag ringer dig sen!
Vad exakt är det du vill uppnå?
Jag vill träffa henne och säga att hon ska sluta träffa min far.
- Hon kan ta livet av min mor. - Gör det då.
Jag har inte samlat mod till det än.
- Så du förföljer henne? - Jag borde inte bry mig.
Jag borde ligga på en strand.
Med Mimi.
Naken.
I Kroatien.
- Vi borde vara tillsammans. - "Borde" är ett farligt ord.
Jag menar allvar. Utan min mor hade jag inte funnits.
- Jag köper det inte. - Vad köper du inte?
Jag köper inte att det här bara handlar om din mors hälsa.
- Du vill nåt mer här. - Nåt mer vad?
Provokativt.
- Ursäkta. Ursäkta. - Ja?
- Du vet inte vem jag är. - Jo, det gör jag.
- Gör du? - Du är pojken som följer efter mig.
- Jag har en bra anledning. - Och du är Ethans son.
Han har ett foto av dig på sitt skrivbord.
Är du hungrig, Thomas?
Att skugga nån i den här stan måste vara jättesvårt.
- Här är lätt att vara anonym. - Varför sa du inget om du visste?
- Varför sa inte du nånting? - Jag visste inte vad jag skulle göra.
- Och nu vet du det? - Ja.
Är det bra?
Johanna. Jag heter Johanna.
- Hur länge har du knullat min far? - Är sån slags vulgaritet nödvändig?
Vad för slags vulgaritet föredrar du?
- I lite över ett år. - Varför träffas ni? Han är gift.
- Han är gift... - Jobbar du med honom?
Ibland. Jag är frilansredaktör, så jag jobbar åt alla förlag.
Älskar du honom?
- Definiera "älska", Thomas. - Ska ni gifta er?
Är det planen? Tror du att du ska stjäla honom från min mor?
Hur vet du att din mor inte ger honom till mig?
- Vad ska det betyda? - Folk gör jämt saker utan att veta.
Din mor kan ge mig Ethan utan att begripa det.
Du gör nåt just nu utan att veta det.
- Vad gör jag då? - Du försöker förföra mig.
Försöker jag förföra dig?
Du vet det bara inte.
Andy Warhol var en nära vän och gav oss det verket som en gåva.
- Nu ska kommittén ta det ifrån oss. - Mamma, det spelar ingen roll.
Nollorna i Chelsea försöker stjäla mitt förflutna, radera mina minnen.
Vi kommer att hitta fotot.
Wow, se vilken röra.
Jag behöver en cigarett.
Men din far har sagt att jag inte längre får röka inne, så...
Jag stannar här och fortsätter leta.
Thomas, jag vill röka och prata med dig samtidigt.
- Det gör cigaretten bättre. - Okej.
Det är bara det eviga kretsloppet med förväntningar och besvikelser.
Vet du, det största avståndet i världen är mellan hur det är -
- och hur man trodde det skulle bli.
- Glöm inte det. - Det ska jag inte göra.
Du är mitt ljus, Thomas.
Vet du? Jag vet inte vad jag skulle göra utan dig.
- Klonopin gör mig så jävla lättrörd. - Du är okej.
- Sluta träffa min far. - Hej, Thomas.
Du är en väldigt vacker kvinna. Du kan få vem du vill här.
- Kan jag få dig? - Va?
Du sa att jag kan få alla män är, så jag frågar: kan jag få dig?
Vilket faktiskt väcker en annan fråga. Är du man?
- Mor är sjuk. Ni kan döda henne. - Hur är jag ansvarig för din mor?
- För att du knullar min far! - Råhet gör dig inte till man.
Jag försöker inte vara en man. Jag försöker rädda min mor.
Du kommer närmare.
Johanna fostrades inte av författare, utan av bankirer.
Men bådas lingua franca är fiktion.
När Ethan talade om att lämna frun antog hon att det var tomt prat.
Men till hennes förvåning slog förslaget henne ur balans.
I stället för att bli smickrad kände hon sig plötsligt desperat.
Thomas uppmärksamhet stärkte hennes rubbade självförtroende.
De där visionerna av Johanna.
Jag har aldrig träffat nån som hon. Jag försökte förföra henne, sa hon.
Gjorde du det?
Nej, jag vill att hon slutar träffa min far.
Är det inte mellan dig och din far? Varför tog du kontakt med henne?
Hon är en utomstående i ett familjeproblem. Ät det där.
Det är gott.
- Vad var det? - Det vill du inte veta.
Menar du att jag gillar att ta itu med henne?
- Exakt det menar jag. - Att jag vill förföra henne?
- Vill du förföra henne? - Nej.
Vad är det för fråga? Det är sjukt.
Hur är det sjukt? Hon är en vacker kvinna.
- Hon heter Johanna. - Hon ligger med min far.
- Vill du älska med Johanna? - Ge mig lite tilltro.
- Det här samtalet är perverst. - Sluta dränka dig i din "moral".
Vill du knulla Johanna?
- Ja, det skulle jag vilja göra. - Och du sa att ditt liv var tråkigt.
- Jag hade inte klarat dagen utan dig. - Tre gifta män har raggat på mig.
- Tur att min far inte är här då. - Det är inte roligt.
- Brudgummen kommer. - Det är min ninja, min jävla ninja!
- Gratulerar. Det här är Mimi. - Grattis.
Jag springer i Riverside Park varje dag. 1,5 mil. Helt galet.
- Jag ser din mor där. - Min mor?
Hon sitter alltid på samma bänk och läser en bok.
Där är Irwin. Irwin! Ni måste träffa Irwin Sanders. Han köper Knicks.
- Hur känns det att vara gift? - Sexet suger redan.
Jag skojar. Typ. Condé Nast tog tillbaka mig faktiskt.
- Jag kanske kan få en intervju? - Kanske.
- Howard, det här är min vän Johanna. - Grattis.
- Det här är Thomas. - Johanna.
- Mimi. - Hej.
Du är väldigt uppenbar.
Jag dejtar inte Irwin.
Jag behöver inte förklara för dig.
Men i alla fall... Han är en mycket god vän.
- Var är din flickvän? - Hon är inte det.
- Hon är bara en vän. - Låt henne inte göra så mot dig.
Han är 30 år äldre än du. Han är miljardär. Jag är inte dum.
Du är rätt dum, Thomas. Och du har ingen aning om hur världen funkar.
Han är inte miljardär, för Nancy fick hälften.
- Det spelar ingen roll. - Nej, det gör det inte.
- Du ser trevlig ut. - Va?
Du ser väldigt trevlig ut. I kostymen.
Och jag tycker inte att du är dum. Bara...
...förvirrad... ung...
Irwin letar nog efter dig. Han har väl betalat för hela kvällen.
Fy fan för dig.
- Tillgriper du horkommentarer? - Förlåt. Jag ber om ursäkt.
Och Irwin är bög. Okej? Han älskar män.
Han älskar Billy Arnaldi -
- som är konsthandlare och en av mina närmaste vänner.
Irwin vill inte komma ut av affärs- orsaker, så jag är hans sällskap.
Jag är inte en rik mans escort. Jag är hans skägg.
Du vet verkligen inte hur världen funkar. Du är ett oskyldigt barn.
- Jag vet några saker. - Som vad?
Hur det gick till. Du, min pappa-jag vet.
Gör du det?
Okej, Thomas, stjärndetektiven... Jag vill höra det.
Du la märke till att han gillar att komma tidigt.
Jättetidigt, typ... sju på morgonen?
Så du började komma då också. Isolera och begränsa.
Du sa att du sov dåligt av mardrömmar som väckte dig innan solen gick upp.
Du spelade musik i ditt rum.
Brahms en dag, Biggie Smalls nästa. För du angriper alla sinnena.
Du blev lite aggressiv med din signaturdoft med mycket vanilj.
Du nämnde en pojkvän, klagade över en dålig dejt, du förvirrade honom.
Sexet... sexet... Sexet överraskade er båda.
Han följde dig hem. Du är inte den andra kvinnan, han är inte otrogen.
"Vi gjorde det inte, det hände oss." Men vad? Kan det vara kärlek?
Ingen vill erkänna det så tidigt, men folk kommer att bli sårade.
"Vi gjorde nåt dumt, Ethan." Så skitsamma, va?
Allt var uträknat och manipulerat från din första lögn om mardrömmar.
För jag är rätt säker på att du sover som en stock.
Du är en bra historieberättare...
- Var har du varit? - Toaletten. Jag drack för mycket.
Jag måste avbryta nu. Jag måste hem.
- Jag är farbror Buster... - Vi sticker härifrån.
- De har inte ens skurit upp tårtan. - Skit i tårtan. Kom.
- Walter är inte här, för... - Du luktar vanilj.
Han sitter inne på 2-5 år. Det är ingen hemlighet.
2-5 för att han gjorde det rätta.
För att han trodde på författningens poesi.
Jag har bara ett par tankar.
Drama... Den äktenskapliga kärlekens dramatik.
Hålla ihop.
Som spåkvinnan sa till mig -
- så är dikterna som står skrivna i livslinjen aldrig garanterade.
De löses upp. I morgon börjar ny poesi.
En ny kärlek som exploderar då och då.
Gifta människors poesi, som norrskenet.
Utströdda som stjärnor på himlen och era livs dramer börjar.
Kapitel efter kapitel.
Historier. Böcker.
Revolutioner som jag vet kommer.
Jag har sett många. Genomlevt dem.
De utspelar sig på de minst väntade ställena, så var beredda.
Casey förstår Howard. Howard känner Casey.
Nej. Nej, inte än.
Det finns alltid mystik. Ni vet det. Ni vet båda att det inte är perfekt.
Upphetsning och tillit och kamp -
- och de okända hemligheter som håller ihop oss.
Kampens klister.
Jag höjer mitt glas.
Det sköra glas som vi stampade på och krossade -
- och för evigt ska pussla ihop.
Som pusslen som vi la som barn.
Vi lärde oss att vara tålmodiga och leta efter vad som passade.
Så många pussel.
Så många böcker i denna lokal.
Och jag pratar för mycket. Nu dansar vi.
Jag måste gå till en karriärcoach. Min far fixade en tid åt mig.
- Journalistik? Du drev skoltidningen. - Det intresserar mig inte mer.
- Du vann ett reklampris på college. - Hur vet du allt det här om mig?
Jag vet allt, allt om dig.
Okej. Årsbokskommittén, ordförande i debattklubben -
- kulturredaktör på skoltidningen, singeltvåa i tennislaget.
Väldigt imponerande, Thomas.
Din far har alla dina priser på sitt skrivbord. Det är så hemskt.
Gud, vad pinsamt. Skit i karriärcoachen.
Okej, här är nåt som du inte vet. Som ingen vet.
Okej.
Jag ville skriva.
Jag skrev massor som barn.
Ett gäng brev från min hund till brevbäraren och veterinären.
Till slut fick jag ihop till en essäsamling -
- som hette "Mary Jane mot allt", som jag var otroligt stolt för.
Och jag visade dem för min pappa.
- Vad sa Ethan? - "Funktionellt".
- Aj. - Ja, funktionellt.
Just det ordet sa han. Inget speciellt, bara funktionellt.
- Han verkade arg. - Jag vill läsa dem.
Vill du? Det kan du inte. För jag slängde dem.
Det är så sorgligt.
Det är så sorgligt och dystert.
- Det är bra. - Verkligen?
- Ja. Vilket ord använde din far? - Funktionellt.
Jag håller inte med. Jag tycker att du har talang.
Men din far är förläggare och jag är bara en konstig granne -
- så du tror på funktionellt, va?
Johanna ville läsa dem. Men jag vet inte om jag kan...
De där visionerna av Johanna.
Jag tänker på henne.
Hela tiden.
Det är kanske kärlek.
Kärlek är svårt att fastställa.
Folk tror att de är kära och så är det nåt helt annat.
Förblindelse, rätta till orätter i barndomen, sällskap...
- Har du nånsin varit kär? - Ja. En gång.
Vem var hon?
Hon var en kvinna som jag kände.
Hon togs av en annan, en nära vän.
Vi hade ett starkt band, men hon var hans tjej. Det var trassligt.
- Vad gjorde du då? - Jag lämnade brottsplatsen.
- Flydde du? - Då kallade jag det "ett äventyr".
Men efterklokheten gjorde det till nåt annat, som efterklokheten gör.
Ja, jag flydde. Jag tar det här och lämnar dig med ditt stora förstånd.
- Med mitt stora stånd? - Förstånd. Med ditt stora förstånd.
I efterhand så kanske jag känner skuld för Johanna, men inte nu.
- Det är inget som är givet. - Gratulerar, Thomas.
Din värld börjar bli kontextuell.
Vem fan är du?!
Hej, pappa.
- Vad är det? - Sätt dig.
Är allt bra? Är mamma okej?
Sätt dig, Thomas.
Vill du berätta nåt för mig?
Nej. Nej, ingenting.
Nåt som jag borde veta?
Nej.
Thomas...
Du struntade i karriärcoachen.
Du vet hur svårt det var att få tiden och sen så går du inte dit.
Just det. Jag...
- Jag borde ha ringt. Jag är ledsen. - Jag är också ledsen.
Börja jobba här. Jobba här. Du gillar att läsa.
Jag har inte vågat ge dig jobb här för du är min son, men skit i det.
- Du kan börja under redaktörerna. - Nej tack.
- Är det nåt fel på förlagsbranschen? - Nej då.
Det är bara...
...funktionellt.
W.F.?
Jag ville bara ha tillbaka mina essäer.
"Den enda levande pojken i New York" av Julian Stellars
- Thomas. - Jag var inne i din lägenhet.
Du är Julian Stellars.
- Min pseudonym. - Du har gett ut tolv böcker.
Du har ingen stor publik, men du verkar inte bry dig.
Det är svårt att hitta bilder på dig.
Du är alkis och dricker nästan varje eftermiddag på Brooklyn Inn.
Och du är nog den enda jag har mött som har varit i en opiumhåla.
Och jag har blivit googlad.
Jag läste det inte.
Ditt nya manuskript.
Ja du, Thomas, jag uppskattar det.
- När du sa att jag hade talang... - Det var min åsikt som författare.
Jag vet inte, jag...
Du har upplevt världen. Jag bor bara här i New York.
- New York är världen. - Jag har inte gjort nåt av mitt liv.
Du har haft sex med din fars älskarinna.
Det är nåt.
Är jag den enda levande pojken i New York?
Det är du.
Jag var utanför din lägenhet Du var inte hemma.
Jag tog med essäerna. Jag ville visa dem för dig.
Har du legat med henne?
Med vem?
Johanna?
Varför frågade du det?
De lämnade bröllopet lika snabbt som vi.
Jag är kanske aningslös, men jag är inte dum.
- Varför bryr du dig? - Jag bara gör det. Thomas.
- Är du svartsjuk? - Nej.
- Thomas. - Jag tror att du är svartsjuk.
- Har du legat med henne? - Hon är min fars älskarinna.
Tror du att jag hade gjort det?
- Nej. - Tack.
Du är rar. Du är inte som de.
- Som vilka? - Den här stan.
Jag vill att du slutar träffa honom.
- Kom igen, jag sätter ner foten. - Du bestämmer inte över mig, Thomas.
- För att du inte bryr dig om nåt? - Va?
- Du bryr dig inte om nånting alls. - Så jag är nihilist nu?
Jag vet ingenting om dig.
Var växte du upp?
I Brooklyn. Därför talar jag brittisk engelska.
- Höll du på med nån sport? - Nej.
- När hade du sex första gången? - Ska vi prata om min barndom nu?
Ja, jag vill lära känna dig.
- Var växte du upp? - Jag växte upp i London.
- Vilken del? - Belsize Park. Och sen Kilburn.
- Varför flyttade ni? - Kilburn är så mycket mer äkta.
Vad gjorde din pappa?
Han stack in en pistol i munnen och kramade åt avtryckaren.
Jag är ledsen.
Jag visste inte.
- Varför ligger du med mig? - För att jag gillar dig.
- Vad gillar du med mig? - Din oskuld.
- Har du nånsin varit oskyldig? - Det har jag glömt.
Kom igen, berätta. Jag vill höra om när du var oskyldig.
- Varför? - För att jag gillar tanken på det.
- Varför valde du ingen renare än mig? - För att jag håller av dig.
Håller du av mig?
Jag håller inte av någon.
Men sanningen var att hon höll av dem båda två.
Då visste hon att det här trasslet bara kunde bli värre.
Hon måste sätta punkt för det och börja med Ethan.
Men han hade gett upp för mycket av sitt förflutna -
- för att nu offra sin framtid.
- Tror du att han är kär i henne? - Det måste sluta.
Du och din far lider av samma sjukdom.
Johanna.
"Visionerna av Johanna tar över mitt förstånd."
Varför skriver du om mig?
Det är det jag gör. Jag skriver lätt förtäckt om människor jag känner.
Men varför jag?
Jag kom hit för att komma hemifrån och skriva en helt annan historia.
- Men den kom inte till mig. - Och min gjorde det.
Och som med allt bra hände det av en slump.
Jag träffade dig och nu har jag 118 sidor.
Min fars förlag har en jubileumsfest i morgon.
- Du borde komma dit. - Nej.
Du har hört allt om dem, men har aldrig träffat dem.
Det vore bra för boken.
Hitta en öppning, kasta dig in.
Kasta mig in...
Jag gjorde slut med Nick.
Gjorde du?
Du ska bli gladare än så där.
Tack för att du kom.
- En bra fest. - Det är alltid det.
Det där är min mor och Mimi.
- Hon är vacker. - Det sa jag ju att hon var.
Jag menade din mor.
- Det är fantastiskt. - Det är fantastiskt, men...
- Ursäkta. Du måste hälsa på nån. - Vem ska vi hälsa på?
- Du ska hälsa på min nye vän. - Din nye vän?-Jag kommer sen.
- Han var här precis. - Var han? Jag hälsar på honom sen.
Han var här precis.
"Jag ser ner på stan från höga fönster."
"Det är då de stora byggnaderna förlorar sin verklighet" -
- "och får sina magiska krafter."
"Flammande fyrkanter som är utskurna ur etern."
"Här är vår poesi."
"För vi har tagit ner stjärnorna efter eget behag."
Ezra Pound.
Johanna, förmodar jag.
- Vi har inte träffats, va? - Nej, men jag känner dig mycket väl.
Och jag vet att du roar dig och att han är ung och ett lätt byte.
Men du får med mig att göra om han får bestående men.
Jag gillar inte konstiga samtal. Så jag ska gå nu.
Jag kommer strax.
- Vad? - Vi måste sluta träffas.
Thomas. Det ser inte bra ut.
Jag skulle göra slut med din far också.
Inte för att jag inte höll av honom. Jag håller av honom väldigt mycket.
- Men grejen är att han friade. - Va?
- Och jag sa ja. - Nej. Nej, nej.
- Jag vill inte splittra nånting. - Splittra? Han lämnar henne inte.
- Jag låter inte det ske. - Det blir bäst så för alla.
Judith får det så mycket bättre utan bördan av ett dött äktenskap.
Han går bara igenom en jävla kris.
Det behöver inte bara så här svårt. Snälla, alla kan vinna på det.
- Guds miss var att göra dig vacker. - Guds miss gifter sig med din far.
- Det gör hon inte än. - Får jag bara fråga dig en sak?
Om nåt av det här kommer ut, vem tror du far illa?
Inte jag. Inte Ethan. Vi kan båda landa på våra fötter.
Och det är inte du. Du är så ung.
En person kommer att bli förstörd och vi vet båda vem det är.
Tror du att ni gifter er, skaffar ny familj och lever lyckligt i alla dar?
- Det kan självklart inte hända. - Vad ska det betyda?
- Vänta. Vad ska det betyda? - Sluta.
- Sluta, Thomas. - Jag ska berätta allt för honom.
Thomas!
Thomas, vad gör du? Det regnar.
Okej.
Jag... jag gjorde slut med Nick.
För jag fastnade för Kroatien.
Och jag vill att du följer med mig.
Jag har legat med Johanna.
Nej. Du är inte sån.
Och jag trodde att jag var kär i henne.
Du är god.
Nej, Mimi, jag är inte god.
Mimi!
Förlåt.
Du är precis som de.
De vann, Thomas. Gud, de har för helvete förstört dig.
- Thomas? Sov du här i natt? - Ja.
Det var den bästa fest som Kenta har haft på åratal.
Alla blev fulla. Inte bara våra alkoholistvänner, utan alla.
Varför sov du här?
Jag vet inte. Jag... ville bara komma hem.
Är du ledsen? Berätta om det.
Vad? Handlar det om en flicka?
Och jag är din mor, så...
Det har blivit trassligt och jag vill hoppa av.
Men det jag kan inte.
Då vet du.
Enda vägen ut är igenom.
Okej?
- Var är pappa? - Han gick tidigt.
Han skulle till kontoret och hämta lite papper.
Han verkar ha kommit över...
Thomas?
- Pappa? - Thomas.
Vi måste prata. Det finns saker...
- Thomas, nej. Nej. - ...som du måste veta.
Johanna?
- Känner ni två varandra? - Ja.
- Va? - Jo, Ethan... Han följde efter mig.
Följde du efter henne?
Det var inte allt jag gjorde.
Förlåt, jag... Jag förstår inte.
Vi har legat med varandra. Och inte bara en gång.
Va?
Din förbindlige lille skit! Jag var schysst mot dig!
Du anar inte! Du anar inte!
- Jag förtjänar dig. - Jag älskar dig.
- Jag är ledsen. - Vi är alla ledsna, Thomas.
Jag älskar honom verkligen.
Och han var schysst mot dig.
Mer än du anar.
Hej då, Thomas.
Singeltvåan blir etta i serien
Har du skrivit klart den?
Det har jag.
Berätta om den.
Berätta om "Den enda levande pojken i New York".
Den handlar om tre personer. Konstnärer. Och jättebra vänner.
En av dem är en vacker ung flicka.
Av de andra två så har en konstnär talang och den andra har det inte.
Hur mycket han än försöker och hur mycket han än vill det -
- så blev han inte kysst av Gud på det sättet.
- Men han har flickan? - Ja.
Och de är gifta och de ska skaffa barn.
Fast de har ett litet problem.
Han är steril. Så de ber sin vän med talang om hjälp?
Du har talang för historier, Thomas.
Jag har det efter min far.
Så... de är konstnärer och vill inte använda konstbefruktning -
- så de köper ett billigt rödvin -
- och Mandrax och en Simon och Garfunkel-skiva.
- Och de tre beslutar... - Den gifta killen är okej med det?
De ville använda nån som de kände, nån som de älskade.
Och konstnären med talang blir smickrad -
- och säger så klart ja.
Och han och den vackra flickan...
De går runt på stans gator den natten i flera timmar.
De är båda så jäkla nervösa.
Och de hamnar till slut i Washington Square Park -
- där de dansar...
...utan musik.
Och resten faller sig naturligt.
- Och älskar han henne? - Ja... det gör han.
I det ögonblicket inser han att han gör det.
Och så går det så -
- att den vackra flickan föder en underbar son -
- och mannen slutar skapa och blir en jätteframgångsrik konsthandlare.
Den andre konstnären då?
Han ser pojken växa upp på långt håll.
Han ser sin talang leva i barnet.
Han vill så desperat ta kontakt med sin son...
...och berätta allt för honom.
Och vårda hans talang, du vet?
Men självklart tar han aldrig kontakt.
Tills...
Tills han beslutar att göra allt till sin nästa bok.
Det är okej.
Mamma?
Thomas.
- Vad berättade han för dig? - Allt.
Är du här och letar efter rakblad? Tomma pillerburkar?
Sätt dig.
Vad vet du, Thomas?
Jag vet varför du bär på så mycket skuld.
Jag vet att jag redan har förlåtit dig.
Jag vet att du älskar en man som du inte träffat på över 25 år.
Du går till Riverside Park och läser hans böcker.
Jag vet och det är okej.
- Vem berättade det för dig? - Han gjorde det. Julian, W.F.
- Vad du nu vill kalla honom. - Är han döende?
Han är inte döende. Lugn, han är inte döende.
Han är okej. Han är bara... Han är trött. Jag tror han känner sig ensam.
Det var min idé att inte säga det till dig.
- Du måste veta det. - Du försökte skydda mig.
Ja. Och...
Om du fått veta hade han kommit in i mitt liv och allt hade skitit sig.
Allt sket sig ändå, så...
Ja, det gjorde väl det.
Är han gammal?
- Han är ovårdad. - Ja, det har han alltid varit.
En obäddad säng till man.
"En obäddad säng till man"?
- Jag gillar det. - Det borde du göra.
Din far skrev det.
ETT ÅR SENARE
Jag måste tyvärr meddela att...
Vi har stängt.
Förlåt. Jag trodde att jag låste dörren...
Jag skyndar mig. Jag vet vilken bok jag vill ha.
Vad tycker du?
Funktionellt.
Du ljuger för att glädja mig.
Den som överraskade mig mest var pappan.
Vem av dem?
Den som inte flydde.
- Vad hände med Mimi? - Hon är kvar i Kroatien.
Hon fick ett stipendium. Jag tror inte hon kommer tillbaka.
- Hörde du nåt från Viking? - Ja, det blev ett nej.
Jag beklagar. Vill du att jag ska ringa några samtal?
Nej.
Jag vill börja på nåt nytt. Jag har en idé.
Det är bra.
- Pratar du fortfarande med Johanna? - Nej.
- Ljuger du för mig? - Ja.
- Hur är det med din mor? - Bra. Hon har slutat röka.
- Hon skriver åt ARTnews igen. - Det är bra.
- Ja. Hon har en dejt i kväll. - Kul för henne.
Verkligen.
"De bästa saknar all övertygelse och de sämsta är fulla av passion."
"Yeats sa det, men Lou Reed citerade honom live på The Bottom Line."
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2018
Ansvarig utgivare: Kristina Pezsnecker Scanbox Entertainment Sweden AB